Det sägs att barndomens platser verkar mindre när man ser dem igen.
Det är inte sant. Det ser ut precis som när jag lämnade det.
Behåll växeln.
Bryt! Underbart.
Mina damer och herrar, Joan Crawford som sätter allt första gången.
-Nästa scen! -Ska jag inte göra om det, Bob?
-Det behövs inte, den satt direkt. -Är du säker?
-Absolut! -Bra gjort.
-Första dagen är alltid spännande. -Det är min femte dag, men visst.
De är som kaniner. De har hållit på sedan vi kom hem från middagen.
Ni ska upp tidigt, miss Joan. Ni måste vila.
Hur ska jag kunna sova när regissören och min kollega håller backanal?
-Ta en sängfösare. -Jag dricker inte på den här filmen.
-Jag behöver tänka klart. -Jag kan sjunga en vaggvisa.
Jag ringer receptionen. Gå och lägg dig, Mamacita.
Det kvittar vad de gör privat-
-men om de festar som tonåringar försämras deras arbete.
Och det påverkar mig. Det tänker jag inte tåla.
Nej, jag går helt enkelt dit-
-och ber dem artigt att tänka på nästa dags arbete.
Jag uppmanar dem att fatta mer ansvarsfulla beslut.
Ska jag hålla mig vaken?
-Ge upp, Bette. Du kan inte. -Hur klarade hon allt på en tagning?
Man kan tro att du beundrar henne.
Varför inte? Joan är en stjärna för att hon är konstnär.
I sängen!
-Är inte rivaliteten bara en fasad? -Vilken rivalitet?
Efter allt du har varit med om ger du nu Joan Oscarsrollen.
-Det är storsint av dig. -Den heter "Hysch hysch, Charlotte!"
-Jag spelar Charlotte. -I så fall...
Då vill jag gratulera till insatsen i "Allt om Margot Channing".
Joan spelar skurken. Skurkar har alltid större roller.
-Sluta reta henne! -Ingen retas.
Hoppas att frukosten var god.
Låt mig sminka ögonbrynen, Joan.
Ögonbrynen är mina, liksom munnen. Sätt igång med ögonfransarna.
Nej.
Ja.
"Varför skulle jag inte berätta att hans älskade flicka"-
-"har en sjaskig affär med en gift man?"
"Din vidriga, tragiska kärring."
Snygga till mig, Mamacita.
Här kommer kusin Miriam, sminkad från topp till tå!
Välkommen!
Jag ville se till att min look klarade luftfuktigheten.
-Är du med i den här scenen, Bette? -Nej.
På nätterna sitter hon påklädd-
-som om hon fortfarande vore ung och väntar på jubel.
Jag minns själv att jag en gång förväntade mig sådant.
Klarar du dig? Jag kan sova över.
Jag har klarat mig själv i flera år. En natt till dör jag inte av.
Låt henne inte göra så!
Bryt!
-Vad hände? -Inget. Vi tar om det direkt.
Om du har någon åsikt kan du framföra den till mig.
Okej. Scenen är inte nödvändig och du visar att Miriam har fuffens för sig.
Men man måste tro att hon är ett helgon.
Det här är min scen. Jag har jobbat väldigt hårt med den.
Kan vi bara filma nu? Vi kan fundera på redigeringen sen.
-Kan du göra det riktigt iskallt? -Bra idé.
Okej, omtagning!
Jag måste fundera på din kommentar. I min husvagn.
Varför är hon med under min scen och pratar om min prestation-
-medan du bara sitter där? Var fan är din stake?
Bette får säga vad hon vill. Hon är en av producenterna.
Va?!
Jag gjorde henne till medproducent för att få henne att skriva på.
Jag vill inte ha den! Vad fan...
Gå, Mamacita. Lämna oss i fred.
-Gjorde du henne till producent? -Titeln är meningslös.
-Bette behöver bara lite makt. -Jag har förberett mig dygnet runt.
Inget har förändrats.
Jag måste jobba väldigt hårt för att bli tagen på allvar.
Jag började inte på teatern, som miss Bette Davis.
Jag började på nattklubbarna och kom hem med whisky på klänningen.
Jag är för alltid befläckad och måste bevisa att de tar fel.
Jag kan inte göra det på "Charlotte", för det tillåter hon aldrig.
Släpp ilskan. Ni kan inte bråka.
Jag är inte arg på henne, jag är arg på dig!
Jag var dum som trodde att du hedrade mig-
-genom att sätta mitt namn först.
Men bakom ryggen på mig lovade du henne det hon förtjänade.
Producent.
Nå, Bob...
Tycker du att jag också förtjänar det?
Pressa mig inte, Joanie.
Vet du vad jag kommer att njuta av?
Jag kommer att njuta av när du upptäcker-
-precis hur meningslös Bette tycker att titeln är.
Var är Joan?
Hon fångar murmeldjur för att fylla på perukförrådet.
Man måste fånga dem på natten.
Varför säger du så? Det är inte snällt.
Det är jobbigt för en kvinna att tappa håret.
Hennes femin... femininitet.
-Du borde vara snäll. -Det är ett skämt, Victor.
Sluta dricka, du blir en mjukis.
Du skulle se hur den vackraste kvinna som någonsin har levat-
-behandlade mig förr i tiden.
Jag minns då att jag tänkte: "Skönhet falnar. Vänta bara."
Och det gjorde den.
Jag såg henne i "Humoresque", avvisad av John Garfield-
-när hon marscherade ut i havet med vartenda hårstrå på plats.
Skönhet, värdighet och död i en enda, utsökt pose.
Hon marscherade ner i havet, in i döden, utan att bli blöt i håret.
Tja...
Det betydde mycket för mig.
Ska jag bädda upp, miss Davis?
Jag önskar att jag hade fått uppleva att komma in i ett rum-
-och knocka folk utan ett enda ord.
Du har varit i branschen för länge.
Du vet inte hur kvinnor har det, med ständig granskning och konkurrens.
-Måste vi gå igenom det nu? -Fan ta dig, Bob.
-Okej, berätta då. -Nej, berätta du, store regissör.
Har du blivit nobbad av en kvinna på grund av ditt utseende?
Säkert inte. Dina framgångar har nog räckt.
De knullade dig trots din ölmage och ditt medelåldershäng. Eller hur?
Det är inte jag som bestämmer reglerna.
Under min första provspelning med Jack Warner-
-gömde jag mig bakom dörren för att höra hans reaktion.
Såg han min talang, min humor, min intelligens-
-och mitt djärva angrepp av scenen?
-Men han brydde sig inte om det. -Vad sa han?
Att jag saknade sex appeal. "Vem skulle vilja knulla det där?"
Jag var 22 år, och ingen hade någonsin gjort det.
Du borde sova.
Kom...
Gissa vem han sa att han önskade jag såg ut som.
Joan Crawford.
Varför skulle jag inte berätta att hans älskade flicka-
-har en sjaskig affär med en gift man?
Din vidriga, tragiska kärring!
Hur kunde jag veta att det skulle sluta med mord?
Bryt! Fantastiskt, Joanie. Nu vänder vi kameran mot Bette.
-Går det bra? -Ja. Det är bara så varmt.
Det här är inte som soundstagen.
Bob! Var ska jag stå nu?
Jag behöver inte dig. Scriptan kan läsa dina repliker.
Det är vår scen. Ska jag inte ge dig något att agera mot?
Det har du redan gjort. Lägg dig och vila.
Nej!
-Lucille... -Hela produktionen...
...är väl ett försök av dig att förödmjuka mig?
Du, Bob och hela teamet lämnade mig ensam vid plantagen.
Mamacita letade upp en telefon för att ringa en taxi.
-Det visste jag inte. -Jag tror dig inte!
Den påstådda alliansen i Los Angeles tänkte du aldrig leva upp till.
Jag var dum som skrev på för filmen och trodde att du går att lita på.
-Jag vill hjälpa dig att skina. -Gör du mig en tjänst?
För du är ju en större talang!
Jag vill inte ha din hjälp. Du är överskattad.
Jag har elva Oscarsnomineringar.
Man blir inte belönad för sin talang, Bette.
Man blir belönad när de ser hur man svettas.
De ser inte karaktären.
Dig ser de inte alls på grund av allt smink.
Du ska få ett tips.
När man känner sig oattraktiv ska man inte göra sig ännu fulare!
Jag är karaktärsskådis.
Jag har sagt det jag skulle. Nu går jag och lägger mig.
Joan...
Hur kändes det att vara världens vackraste kvinna?
Det var underbart.
Det härligaste man kan tänka sig, men det var aldrig nog.
Själv, då?
Hur kändes det att vara den duktigaste kvinnan i världen?
Jättebra.
Men det var aldrig nog.
-Från mr Aldrich. -Tack, chauffören.
Han kom åtminstone ihåg att skicka en bil den här gången.
Här i Los Angeles kanske det går bättre.
-Måndagens schema. -Få se...
"Kom till 20th Century Fox"-
-"inspelningsplats 7, scen 42, klockan 06.00."
Scen 42...
Ja, det är min scen med mr Cotten.
Förförelsescenen, den är bra. Och Bette är inte med i den.
Vad nu?
Manusrevisioner? Varför då?
Var är min monolog?
Allt har redigerats bort! Det är hennes verk.
Bob är i maskopi med henne. Bilen ska linda in det.
Jag vill inte till Brentwood. Kör mig till sjukhuset Cedars-Sinai.
Jag mår plötsligt väldigt dåligt.
Enligt läkarna är det andningsbesvär.
Skitsnack! Hon fejkar. Hon är arg för att vi tog bort repliker.
Jag gjorde samma sak på Warner's. Hon får inte komma undan med det.
Jeremy och jag vill tala med dig.
-Hälsa på mr Aldrich, B.D. -Hej, mr Aldrich.
-Och hennes lekkamrat, Jerome. -Jeremy, faktiskt.
Han talar med brytning.
Vad är det, B.D? Jag hanterar en kris.
Det gör du alltid. Skriv bara under formulären här.
-Varför? -Jeremy och jag ska gifta oss.
Var inte löjlig! Du är 16 år.
Och väldigt mogen! Det är er förtjänst.
Fjäska inte för mig.
Ditt brittiska uttal imponerar inte. Jag har spelat Elizabeth två gånger.
-Du gifter dig inte med en 40-åring. -29.
-Du är dubbelt så gammal som hon. -Och kan ge henne allt.
Beskydd, tillgivenhet och ekonomisk trygghet.
-Jag ger henne allt det. -Vi är förälskade, mamma.
Vi gifter oss nu, eller om två år, när vi inte behöver tillstånd.
Du vill bara ha min uppmärksamhet. Det har du nu. Svaret är nej.
-Du tvingar mig att leva i synd. -Så bra.
Gå uppför trappan till mitt sovrum och ta fram "Feminine Mystique".
-Läs den innan du förstör ditt liv. -Vilket liv? Jag har inget liv.
-Kom, Jeremy. -Det var ett nöje att få träffa er.
Jag trodde att det var lugnt, men det är en ständig strid.
Men hon ska inte vinna. Inte den här gången.
Herregud, Bette... Det är ingen tävling. Hon är din dotter.
Nej, jag syftade på Crawford.
Hon ska inte få avbryta vår produktion. Inte en enda dag.
Dateline, Hollywood i Kalifornien.
Produktionen av 20th Century Fox gotiska drama-
-"Hysch hysch, Charlotte!" går vidare trots rykten-
-att en stand-in används i stället för en stjärna.
Miriam? Det är ju otroligt!
Du ser fantastisk ut!
Vad är det du inte kan tro, Drew? Att jag är här eller hur jag ser ut?
Kom igen, driv inte med en gammal man.
Det har länge talats om att avbryta projektet-
-eftersom stjärnan Joan Crawford håller på att tillfriskna-
-från det som läkarna kallar en mystisk sjukdom.
Det sägs att hon bara lider av B.D, det vill säga Bette Davis.
Bettes roll som filmens producent har tydligen gjort henne mer krävande.
Efter några dåliga uppföljare till framgångarna med "Baby Jane"-
-behöver Bette den här.
Ingen borde hoppas på ett snabbt tillfrisknande mer än Bette Davis.
Hälsa läsarna det här, Hedda...
Jag ligger här med manuset-
-och kommer på bra förslag på förbättringar.
På grund av min konvalescens-
-blir "Charlotte" säkert en bättre film när jag väl är frisk.
Vilken trevlig överraskning, Bob.
Stäng av, Mamacita.
Kan du lämna oss i fred?
Det känns skönt att se dig. Har det verkligen gått 12 dagar?
Jag hade tänkt komma tidigare, men jag har haft fullt upp.
-Jag är rörd över att du tog dig tid. -Nu har jag gott om tid.
Jag har inget mer att filma.
Om du inte kommer i morgon hotar studion med att stänga ner oss.
-Kom tillbaka, Joanie. -Det vill jag gärna.
Bra. Bette lovar att uppföra sig. Kom i morgon klockan sju.
Annars är det ute med filmen. Eller vill du det?
Nu kanske vi kan diskutera mina tankar kring manuset.
Jag har läst det noggrant-
-och jag har några förslag som jag tror gör stor skillnad.
För det första... Vi vet så lite om Miriam.
Vore det inte härligt att se henne som ung?
Är det verkligen trovärdigt att Miriam bara har en friare?
Borde hon inte ha fler?
-Hur många då? -Två.
En politiker och en advokat.
Och hon gör entré i filmen på helt fel sätt.
-En taxi? Nej. -Vad sägs om en flygande matta?
Bob... Men det är ju Södern.
Hon borde tas emot hemma med en stor bal.
-Vilket produktionsvärde. -Vad dyrt.
Men jag är ju inte producent, bara skådis.
Men det vore värt pengarna.
Charlotte är enstöring. Hon håller inte en bal i ett förfallet hus.
Hon ska inte hålla i den.
Men hon kan vara där. Dold under trapporna och titta på.
Vi ser bara hennes stora ögon.
Sist en skådis fick bestämma gjorde jag "Fyra för Texas".
Jag har inte råd med en flopp till.
Om "Charlotte" inte funkar får jag jobba på TV igen.
Lägg undan ditt jävla manus och läs ditt jävla kontrakt noggrant.
I morgon klockan sju och inte en minut senare.
Så kul att se dig, Jake.
Hej, Sunny! Kul att se dig igen.
Det var som bövelen. Hon tror att vi spelar in den förra filmen.
Så vänligt, raring. Tack.
Tack, allihop! Det är fantastiskt att vara här igen.
Den här arbetshästen är som gladast när hon är ute på fältet.
Välkommen tillbaka, Lucille. Jag har tagit bort taggarna.
-Tagning! -Kom igen, Miriam.
Driv inte med en gammal man.
Jag har aldrig varit bra på att uttrycka mig.
Det är inte sant. Du var alltid snabb med komplimangerna.
Det var dina avsikter som ibland var lite vaga.
Vi brukade kana nedför räcket, och det var alltid jag som vann.
Vi lät dig vinna för att du var yngst.
-Sluta. -Bryt!
-Vad är det? -Det är för långdraget.
Hon ska ju träffa Charlotte.
-Jag har mer dialog med mr Cotten. -Ja, vi borde redigera bort den.
Går det bra, Joan?
Jag blev plötsligt lite yr. Jag åt en ganska lätt frukost.
Jag kan inte andas...
Hur kan du tillåta det? Jag hade rätt om scenen.
Det spelar ingen roll om talangerna lämnar inspelningen.
En producent ser till att få något gjort!
Men du vill visst bli lejontämjare. Tämj då det jävla lejonet!
Nu är vi klara!
Okej, ni får gifta er. Men då ordnar jag allt.
-Är det bättre, Joan? -Ja. Tack.
Varför börjar vi inte, Ray? Miss Crawford borde ligga till sängs.
I sängen får den där kvinnan aldrig någon vila.
Kom ihåg vad vi sa, miss Davis.
Mina herrar...
Det har gått 29 dagar sen miss Crawford jobbade på "Charlotte"-
-vilket har lett till dyra förseningar och skenande kostnader.
Hittills har försäkringsbolaget täckt upp för oss-
-beroende på att miss Crawford har en ovanlig lunginflammation.
Men hennes hälsa verkar inte förbättras.
Det är psykiskt.
Är miss Davis deltagande nödvändigt?
Jag är filmens producent. Jag är med på alla möten.
-Det är bara en titel. -Det var det.
Och det var mitt fel. Men så är det inte längre.
Nu måste jag godkänna allt.
Som sagt... Miss Crawford verkar inte tillfriskna.
Studion vill ge henne friheten att ägna sig åt att bli frisk.
Därför erbjuder vi att befria henne från alla avtalsenliga plikter.
Mr Aldrich är redo att hitta någon annan till rollen.
Alla vet att filmen inte blir av utan Crawford och Davis.
Fel. Det är ingen uppföljare.
Ni behöver ingen dålig ersättare.
Miss Crawford följer sin läkares instruktioner-
-och har för avsikt att återvända till arbetet.
Jag ska vara uppriktig, Leonard.
Vårt försäkringsbolag är tveksamt till att avsikterna är uppriktiga.
De vill att din klient genomgår en oberoende undersökning.
Tiny Tim tänker inte låta era läkare komma i närheten av henne.
Det här är bara för syns skull. Hon är inte sjuk, hon strejkar-
-tills Bob godtar manusändringarna och gör henne till stjärna.
Om ni inte kan lägga band på er måste jag be er att gå.
Jag går gärna med på en oberoende undersökning.
Då så...
Men innan ni avvisar vårt första erbjudande...
Om läkarna friskförklarar miss Crawford och hon inte arbetar-
-stämmer vi henne på hela summan av förlusterna.
Lysande. Och klockor ska klinga när deras läppar möts. Går det?
Vi har stora kyrkklockor som ringer.
Ingen begravningsklocka. Ett underbart, glatt klingande.
-Vad tycker du, B.D? -Visst.
-Gillar du det eller inte? -Gör det du tycker är bäst.
Kan ni gå in i matsalen och lämna oss i fred? Tack.
Raring... Svara sanningsenligt utan att tänka på konsekvenserna.
-Är du tveksam till giftermålet? -Va? Nej.
Men varför ska bröllopet göras så storslaget?
Det ska jag berätta.
Ett bröllop är en fest. Efteråt kommer hårt arbete och upprepning.
Det är svårt att sköta ett hushåll.
Man ska ge honom whisky varje kväll och låta honom prata om sin chef.
Man måste stå ut med att han inte frågar om ens dag-
-ens känslor och tankar.
Man känner sig som en utgångspunkt för någon annans mål.
Du beskrev precis mitt liv med dig.
Då har jag förberett dig på att bli en bra hustru.
Jag kommer verkligen att sakna dig.
Jag kan ge dig bröllopet.
Om du vill ha det så vill jag att det blir perfekt.
-Ditt första bröllop minns du bäst. -Mitt första?
-Vi ska vara ihop för evigt. -Givetvis, raring.
Hur länge den evigheten än varar-
-så har du alltid en plats att komma hem till.
Gick du med på det för att du tror att jag kommer hem igen?
-Nej... -Nej, mamma!
Jag ska flytta. Jag ska bli Jeremys fru, inte din.
Och vet du vad?
Mitt första bröllop var faktiskt perfekt.
Det ägde rum i lördags i stadshuset. Vi gjorde det så fort du skrev på.
Inga klockor ringde när vi kysstes, och det var underbart.
Allt det här gör du inte för min skull. Du gör det för din skull.
-Ni har lite förhöjd temperatur. -Jag känner mig så varm.
Febrig. Kan det vara neurologiskt?
-Vilka symptom upplever ni? -Yrsel.
Jag blir yr vid de mest olämpliga tillfällen.
Andas in.
Djupare, tack.
Oj... Ursäkta mig.
På senare tid har jag bara kunnat ta ytliga andetag.
Det ligger inget bakom det.
-Hon är fullt frisk. -Du måste skämta...
-Lycka till. -Tack.
Du kan jobba igen, Joan. Du kan springa maraton om du vill.
Han är studions läkare. Vad väntade du dig?
-Du försökte förföra honom. -Det är löjligt och kränkande!
Ta mig till bilen, Mamacita. Allt det här har gjort mig utmattad.
-Gör inte så här mot dig själv. -Vad tror du att jag gör?
Du förlorar alla vänner. De stämmer dig och din karriär är slut.
Hur vågar du? Du är sekreterare.
Sluta följa efter mig och ifrågasätta min integritet.
Jag tänker ringa Bob och kräva att du får lämna "Charlotte".
Bob vet redan att jag slutar efter det här.
Jag vill jobba, men ingen verkar bry sig om det.
Jag vet inte om stan lockar narcissister eller skapar dem-
-men jag tänker inte stanna och ta reda på det.
Lycka till, Joan.
Vad jag tyckte om det Joan gjorde? Det var bra.
Var det inte ovärdigt att låtsas vara sjuk?
Du ska veta att till slut blir en kvinna osynlig.
Man blir fet. Folk ser en inte ens längre.
Se det så här...
Du har ätit på samma restaurang hela livet.
Du är en bra kund. Personalen älskar dig. Du ger dem alla dina pengar.
Men en dag vägrar de servera dig. Du får inte ens läsa menyn.
Då är det klart att du ställer dig upp och river bort bordsduken.
Mamacita? Kan du öppna?
Säg att jag tar ett bad.
Mamacita!
-Ja? -Är ni miss Joan Crawford?
Jag måste fråga det.
Skriv på för dokument från 20th Century Fox.
-Vad är det? -Vet inte.
Jag ser bara till att ni inte kan förneka att ni fått dem.
"HOST HOST, CHARLOTTE!" STJÄRNA MED LUNGINFLAMMATION
Med ett safirhalsband ovanför ett sjukhuslinne av Dior-
-är Joan Crawford den mest glamorösa patienten på sjukhuset Cedars-Sinai.
Varje dag står läkare och sköterskor på kö för att få vårda henne.
Men produktionen av hennes film-
-"Hysch hysch, Charlotte!" har stoppats på obestämd tid.
Alla får full lön, så "Charlotte" blir en av årets dyraste filmer.
Vad kan du vinna på att dra ut på det? Du får inga eftergifter.
Nej, nej... Det är för sent.
Jag vill ha deras blod. Jag vill förstöra filmen.
Joan...
Jag förlorar hundratusentals dollar, men det gör Bette med.
Och jag kan leva lyckligt och snålt efter det.
Bob Aldrich kan stänga ner sitt produktionsbolag-
-och sin karriär med dålig TV.
Båda kan dra åt helvete.
Du har alltid varit driven. Men när blev du så hämndlysten?
Min skönhet har alltid uppskattats. Och ofta inget annat än den.
Men den enda säng som ger mig makt nu är den här sjukhussängen.
Befria dig från allt. Säg att du är för sjuk.
-Låt dem hitta en ny skådis. -Det har de redan försökt med.
De kontaktade Loretta Young och Stanwyck. Båda vänner med mig.
Ingen skådespelare i stan skulle ta levebrödet från mig.
De flesta har inget bröd.
Var inte dum, Joanie.
Vänta och se, George.
Vid den här tiden nästa vecka har filmen blivit nedlagd-
-och Joan Crawford tillfrisknar plötsligt och oväntat.
Säg nej till Zanuck.
Jag gör ingen Americana-film med den brittiska Vivien Leigh.
-Är hon trovärdig? -Hon spelade Scarlett O'Hara.
Utan övertygelse.
-Vill du göra filmen eller inte? -Jag vill göra den ordentligt.
Det måste vara någon som jag litar på och som är rätt för rollen.
Ring henne!
Så smickrande att du tänkte på mig! Men det är omöjligt.
Jag har just vädrat ut min schweiziska stuga.
Och jag har redan gjort mitt försök med Grand Guignol.
CELLSKRÄCK
Hjälp mig! Jag sitter instängd i en liten, privat hiss!
Upplevelsen var förödmjukande, och jag vill inte känna så igen.
Det här är helt annorlunda.
Du ska inte spela offer, utan skurk.
Nej, jag spelar inte kärringar. De gör mig olycklig.
Ring min syster.
Jag blev överraskad två dagar senare-
-när jag öppnade dörren för en ovårdad Robert Aldrich.
Han hade tagit tre flygplan, ett tåg och en taxi uppför en getstig.
Det var klart att jag lyssnade.
Och han målade upp en annorlunda bild av kusin Miriam.
Glädjande nyheter! 20th Century Fox olycksdrabbade produktion-
-"Hysch hysch, Charlotte!" blir av.
Man tar farväl av Joan Crawford. Hon ersätts av Olivia de Havilland!
Omöjligt!
Ännu en Oscarsbelönad aktris jobbar ihop med Bette Davis.
Nej!
Nej, nej...!
-Vad gör du, Mamacita? -Ger mig av.
Jag sa ju att jag skulle det nästa gång ni kastar något mot mig.
Nej, vänta!
Nej! Vänta, Mamacita! Snälla...
Du kan inte lämna mig nu!
-Inte efter allt de har gjort. -Ni har gjort det själv.
Nej!
Livie!
Hur känns det att ha utgjort slutet för Crawfords karriär?
Det var tidens tand.
Så blir det för oss alla.
Text: Ellinor Larsen www.sdimedia.com